Український кліпмейкінг навіть під час повномасштабної війни тішить нас талановитими роботами і постійно поповнюється новими іменами. Поспілкувалися із десятьма режисерами й режисерками, за роботами яких точно варто стежити у 2023 році.
![](https://slukh.media/wp-content/uploads/2023/08/slipmakery-site.png)
Антон Штука
Режисер кліпів і документаліст, чия робота про відбудову знищеного після російської окупації будинку в Чернігівській області The Year That Never Ended була презентована британським виданням The Guardian.
Антон також знімає кліпи для української поп-сцени — наприклад, декілька стилістично схожих кліпів для alyona alyona («Тихо діти сплять») та Kalush («Ти гониш») і для їхнього спільного треку «Гори». У іронічному відео на пісню «Забирай», записану alyona alyona спільно з Джамалою, режисер чудово грає у візуальну комедію.
Зняв: alyona alyona, Джамала — Забирай, KAZKA, RUNSTAR — Автовідповідач, Рома Майк, Воха — Вєтєрок, DOROFEEVA — у твоїй душі, EYWA — Дзвінки, KALUSH, alyona alyona — Гори, alyona alyona — Тихо діти сплять, KALUSH — Ти гониш.
Як прийшов до створення музичних відео
Я прийшов із музичним бекграундом. У юності мав мрію стати відомим музикантом, грав різну музику, від інструментального хіп-хопу до хард-року 80-х зі спробою зробити спільний гурт разом із Юрою Капланом, що згодом став «Валентином Стрикалом». У якийсь момент зіштовхнувся з відеовиробництвом, спробував покрутити своїми руками і зрозумів, що це теж музика, але до того ще й візуалізована. Це мені й сподобалося.
Про режисерські роботи, що вплинули на творчість
Споживаю дуже багато візуального контенту різних жанрів. Як правило, рідко стежу за якимось одним режисером. Із кожного, хто подобається, беру собі щось до уваги, наприклад, дуже подобаються роботи французьких колег. Саме з режисерів виділю лише Валентина Петі, французького режисера з неймовірно потужним, особливим стилем. На жаль, 20 травня 2023 року він загинув у авіакатастрофі — дуже прикра втрата для індустрії. Також моє персональне нескінченне джерело натхнення — французький продакшн Partizan і рідний Vimeo Stuff Pick.
Про свою найдосконалішу роботу
Дуже тепло ставлюся до майже всіх своїх робіт, бо для мене вони якоюсь мірою фіксація певного періоду мого життя. Дивлюся на роботу і бачу не просто кліп, а місяць роботи з командою — пошук ідеї, підготовка, зйомка, всі труднощі та перемоги, постпродакшн і т. д.
Люблю допомагати незалежним артистам, у яких немає великих команд і продюсерів, бачу певну місію в цьому. Якщо все ж обирати зі своїх робіт, хай це буде кліп на трек «Вєтєрок» для реперів Роми Майка та Вохи. Це був чудовий приклад співпраці й результат мені подобається.
Роман Волосевич
Цього кліпмейкера можна назвати штатним режисером The Unsleeping, адже саме він зняв більшість кліпів уманського рок-гурту і займається концертною постановкою їхніх виступів.
PTAHA FRED, You Drive My Four Wheel Coffin, DEDVED, People All Around — усі ці кінематографічні кліпи зняв саме Роман. Він також створив один із моторошних кліпів київського інді-рок-гурту The Feels (раніше ZFeelz), у якому досліджував тему насилля.
Зняв: The Unsleeping — PTAHA FRED, You Drive My Four Wheel Coffin, DEDVED, Припустим, People All Around; the feels — disappear.
Як прийшов до створення музичних відео
Важко сказати, що до кліпмейкінгу прийшов як до якоїсь цілі. Знімаю в основному з The Unsleeping, і це плідне співавторство, в якому завдяки пацанам я маю можливість реалізовувати ідеї чи напрацювання. Для мене кіно — первісна форма, а кліпмейкінг сприймаю скоріше як один із напрямів режисури. Є можливість робити цікаві речі з чуваками, які мені довіряють — ми й робимо.
Про режисерські роботи, що вплинули на творчість
Якщо кліпи, то це, напевно, японська нова хвиля (або авангардна хвиля) шістдесятих: Тошіо Мацумото, Йошішіге Йошіда, Нобуо Накаґава, Хіроші Тешіґахара, багато чуваків там було. Це андеграунд, що існував у тіні титанів на кшталт Акіри Куросави, принаймні для західного глядача. Вони скажено експериментували із зображенням, і кліпова природа для мене дуже близька саме з цим напрямом.
Про свою найдосконалішу роботу
Мені найближчий People all around для The Unsleeping. По факту, це чисто потік свідомості, який ми знімали за булку, і самі на той момент не розуміли, що з цього вийде. В мене тоді був задум зробити документальний кліп, у якому ми спробуємо максимально деконструювати поняття «виконавець», «артист».
Місцями він наївний і сируватий, але при цьому несе чисту емоцію, яку, як мені здається, важко вибудувати штучно. Документальний кліп — це, в принципі, дуже крутий формат, і я ціную, що зміг до нього доторкнутися, бо таке важко реалізовувати в складнішому проєктному процесі.
Андрій Лагутін
Молодий режисер із Києва починав творчий шлях із фотографії, тому можна помітити його прискіпливість до побудови візуального наративу у створенні кліпів.
У відеороботі для української виконавиці Garza режисер продемонстрував вміння створювати напругу самим лише кольором. Його наступний кліп для тернопільського гурту TVORCHI на композицію Falling — видовищна кольорова геометрія у призмі закручених ракурсів. Окрім українських виконавців, працював із польським репером Szpaku в урбаністичному кліпі на трек Nasze dome, записаний спільно з Kalush Orchestra. Також знімав відео для чеського співака Бена Крістовао й польського діджея Tribbs до пісні Future Champ.
Зняв: Nasze dome, Kalush orchestra — Szpaku, TVORCHI — Falling, Garza — Танцює Гарза, Tribbs, Ben Cristovao — Future Champ, DRUD — Магічні символи.
Як прийшов до створення музичних відео
Кліпи, напевно, найвільніший вид аудіовізуального мистецтва. На відміну від фільмів, де є чіткий сценарій, жорстка структура, обмеження по візуалу, кліпи — суцільна свобода. Кліп може бути з історією, може бути без, або ж це можуть просто бути якісь образи.
Свій перший кліп я зняв безплатно для знайомих музикантів. Це класична історія, коли відео знімається безкоштовно, і артист покриває тільки витрати на виробництво. Як для артистів-початківців, так і для кліпмейкерів-початківців це абсолютна норма.
Про режисерські роботи, що вплинули на творчість
Я себе не відношу до високолобих кінокритиків чи фанатів складного фестивального кіно, але при цьому я великий любитель фільмів, які балансують на межі глядацького кіно та мистецтва. Мій найулюбленіший фільм — «Вічне сяйво чистого розуму» Мішеля Ґондрі, але найбільш вплив на мою творчість справила трилогія «Володар перснів» Пітера Джексона. Коли я побачив ці фільми вперше, то зрозумів, що хочу знімати такі великі фільми — це дуже якісний масмаркет, який буде робити світ кращим, естетичнішим, добрішим, мудрішим.
Про свою найдосконалішу роботу
Я б назвав кліп Nasze dome для польського репера Szpaku та Kalush, який був знятий у Варшаві. Наразі це моя найдосконаліша робота, тому що в ньому ми зробили найменшу кількість помилок. Переглядаючи його, я розумію, що в ньому все на своєму місці, він витончений, гармонійний і дуже гарно тримається у заданій стилістиці.
Нікіта Квасніков
Раніше Нікіта працював переважно на російському ринку, проте вчасно оговтався і за останній рік створив для українських артистів три складних соціально важливих кліпи. У всіх роботах помітний лейтмотив протистояння викликам, перед якими стоїть Україна сьогодні.
У кліпі Колі Сєрги на пісню «Молитва» режисер звертається до історичного минулого, аби продемонструвати містичну силу нашого народу через віки. Кліп для Саші Чемерова на пісню «Полями» досліджує тему любові та надії під час війни. А останню роботу режисера для співачки Ryta Ray на пісню Frequency of Love можна назвати одою всім українським рятувальникам і пожежникам.
Зняв: Ryta Ray — Frequency of Love, Коля Сєрга — Молитва, Саша Чемеров — Полями.
Як прийшов до створення музичних відео
Пригадую, коли мені було чотири роки, дід мені вперше заспівав та зіграв на гітарі Michelle гурту The Beatles. Він був потужним меломаном і небайдужим колекціонером якісної музики. А мій батько в шкільні часи показав, як зіграти класичний рок-н-рол на бас-гітарі, а далі, так би мовити, я пішов сам.
Усе дитинство по телевізору дивився музичні канали та інколи Cartoon Network. А ще у школі я обмальовував усі зошити персонажами, логотипами, різною психоделією, малював багато трешових коміксів. Увесь цей багаж у контексті режисури наздогнав мене лише у 25 років.
Про режисерські роботи, що вплинули на творчість
Коли я почав цілеспрямовано йти до мети, мені дуже допомогли роботи Мішеля Гондрі, Хіро Мураі та іспанців CANADA.
Про свою найдосконалішу роботу
Для мене особисто слово «досконалість» — дуже пекуче. Але у своїй останній роботі Frequency of Love (кліп для Ryta Ray) мені пощастило попрацювати з дуже крутими чуваками на постпродакшні. Це мій перший досвід поєднання динамічного світла з використанням комп’ютерної графіки для створення ефекту реалізму.
Та це не головне у цій роботі. З початком повномасштабного вторгнення я зі своїм мистецтвом почав жити у парадигмі інформаційної війни. Сподіваюся, мій меседж у кліпі якось пришвидшить процеси, направлені на перемогу України.
Ілля Дуцик
Режисер почав знімати кліпи у 2022 році, але вже встиг стати одним із найперспективніших кліпмейкерів, що знімає переважно для незалежних артистів. Кожна його робота виділяється особливим кінематографічним візуалом і злободенним соціальним підтекстом.
Ілля зняв три кліпи для молодого репера Oi Fusk на треки «Пір’ячко», «По кому подзвін?» та «ЛОГОС». Ніжний і чуттєвий кліп на пісню «навчи мене» співачки Renie Cares — теж його рук справа. Останній свій кліп Ілля зняв для Тучі, де зобразив бурлеск сучасної української сцени.
Зняв: Oi Fusk, datahead — Пір’ячко, Oi Fusk — по кому подзвін?, Oi Fusk & Paat. — ЛОГОС, Dobryva — Почуття, Renie Cares — навчи мене, Туча — ДекаДанс.
Як прийшов до створення музичних відео
Музичні відео прекрасні тим, що дають можливість проводити дослідження та експериментувати без ризику. Мені важливо пробувати різне, дослідити коротку форму в усіх можливих проєкціях, щоб, коли дійду до кіно, кристально чисто розуміти, що мені подобається і про що цікаво говорити.
Про режисерські роботи, що вплинули на творчість
Це питання формулює те, що я ненавиджу в індустрії. Зараз є стільки всього для натхнення, рефлексії, переживання, а режисери шукають собі вплив в інших режисерах. Підхід до роботи — Пол Томас Андерсон, ідеальна робота — «Хрещений батько», стрічка, яку шкода, що зняв не я — «Морпіхи». Вплив на мою творчість — емпіричне дослідження світу і хороші діалоги.
Про свою найдосконалішу роботу
Усе, що я знімаю — це експерименти в різних стилях, жанрах і думках, але до досконалості ще довгий шлях. Моя найточніша робота — «Пірʼячко» для Oi FUSK.
Семен Мозговий
Український режисер родом із Харкова, що знімає документальне та ігрове кіно — у його відеографії «Історія зимового саду» (2018), «Сіль з Бонневілю» (2020) та «Свято Хризантем» (2021). Перші у творчості музичні відео Семен зняв для харківського гурту Ofliyan на пісні Javier та Wake Up.
Відверто артхаузний підхід режисера привернув увагу до молодого гурту, який тоді ще мав назву yeyo. У кліпі на пісню «Земля» для «Циферблата» режисер разом із музикантами звертається до української класики — однойменної повісті Ольги Кобилянської. У недавній кінострічці Семена «Свято Хризантем» одну з ролей виконувала співачка Стасік (Анастасія Шевченко), якій Семен зняв кліп на «Колискову для ворога».
Зняв: yeyo — Javier, Wake Up, Циферблат — Земля, СТАСІК — Колискова для ворога.
Як прийшов до створення музичних відео
Взагалі я кінорежисер-документаліст, займаюся переважно цим. У музичному жанрі мені завжди було цікаво робити не «обслуговуючий» проєкт для підтримки музикантів, а щось, що мало б окрему художню цінність. Я не так багато зробив кліпів за своє життя, адже моя царина і перевага — кіно. Інколи до мене звертаються музиканти, і для мене головне — це їхнє бажання створити щось цікаве.
Про режисерські роботи, що вплинули на творчість
Перш за все на мою творчість впливає кінематограф, сучасне мистецтво. Якщо чесно, я не дуже дивлюся кліпи, не дуже стежу за цим. Мені важливо, щоб кліп був не просто гарною картинкою із нарізаних кадрів, а щоб за ним стояв якийсь сенс, відбулася певна маніфестація, щоб він був більше схожий на кіно. Мене надихає документальне кіно, хороші авторські фільми. Музичні відео мене не надихають.
Про свою найдосконалішу роботу
Важко сказати. У мене є чотири музичні кліпи, два з яких зняті для харківського гурту yeyo. Вони були моїми студентськими друзями й звернулися до мене. Мені імпонувало, що гурт поставився дуже відповідально до виробництва музичного відео, і ми зробили дві роботи, одна з яких називається Javier — вона подобається мені, мабуть, найбільше, як перший мій серйозний кліп.
Окрім досвідчених режисерів, ми також поспілкувалися із дебютантами й дебютантками, які наразі зняли лише по одному кліпу. Це той випадок, коли якість не обовʼязково дорівнює кількість.
Юлія Літинська
Кліп на пісню «Диско-Фанко Терапія» київського гурту «Циферблат» — перша робота Юлії для українських виконавців.
До 2022 року режисерка працювала переважно з російськими артистами, але після повномасштабного вторгнення видалила всі зняті «за поребриком» кліпи зі своїх соцмереж. Сьогодні кліпмейкерка планує знімати якомога більше в Україні, використовуючи архаїку свого краю.
Як прийшла до створення музичних відео
У мене є хобі: коли їду кудись і слухаю музику, завжди граю в гру «встигни придумати кліп, поки пісня не закінчилась». Із дитинства так роблю, до речі, пропоную, дуже весело. А так усе почалось з мого кохання — заставок в аніме.
Про режисерські роботи, що вплинули на творчість
Я люблю «П’ятий елемент», вибірку Берлінале, азійське кіно після 2000-х типу «Попелястий — найчистіший білий» чи «Ічі-кілер». Також фільми студії А24, щось із фестивалю «Санденс». Напевно, я трошки ґік щодо кіно. Та й по кліпах там узагалі задовгий список, а є ж іще круті тіктоки.
Про найважче при створенні першого кліпу
Найважче знайти круту (читай свою) команду, бо в умовах початку шляху ти нікого не знаєш і тебе ніхто не знає. Як на мене, важливо бути сміливими та йти до тих людей, які бачать і чують, як ви, а не до тих, хто ближче стоїть.
Іван Сурник
З початком повномасштабного вторгнення Іван поїхав воєнним кореспондентом на передову. До цього працював помічником режисера у кліпах для Krechet, Аліни Паш, Apashe.
Його перша робота як режисера «Матч Поінт» для українського електронного проєкту Cape Cod була знята ще у 2021 році, але через російську агресію український глядач побачив кліп лише нещодавно.
Як прийшов до створення музичних відео
Бути в творчій професії хотів з самого дитинства, найкрутішим подарунком для мене була VHS-камера розміром із космічний корабель і перший ПК, на якому я в Movie Maker робив свої версії трейлерів до фільмів, які мені подобались.
Основним початком у професії було навчання в KAMA (Kyiv Academy of Media Arts), де вийшло зібрати команду однодумців. Перший кліп був через знайомство з продюсером Євгенієм Тріпловим (музичний продюсер Papa Music), із яким разом навчались. Йому подобались роботи, які робила наша команда, тому він запропонував мені перший проєкт після завершення навчання.
Про режисерські роботи, що вплинули на творчість
Я згоден, що треба через себе пропускати багато якісного кіно, кліпів, читати літературу — це допомагає, але головним все ж вважаю життєвий досвід: пережиті ситуації, різне оточення людей, історії та досвід людей. Загалом бути спостерігачем за світом навколо. У моєму випадку це працює і зрештою трансформується у творчість.
Про найважче при створенні першого кліпу
Перший кліп мені завжди здається легшим, бо ти ще не перенасичений уявленнями про те, як усе повинно бути, і не розумієш, яку неймовірну купу помилок і безглуздя робиш. Іноді з цього щось виходить. Із технічної сторони перший кліп для режисерів складний насамперед через відсутність репутації. Набагато важче впевнити артиста і продюсерів у тому, що це крута ідея і з цього реально вийде топовий кліп.
Тетяна Ладиченко
Раніше кліпмейкерка знімала муд-відео та відео на YouTube як хобі, але після того, як потрапила на знімальний майданчик одного з серіалів для Netflix, почала сприймати режисуру як повноцінну професію. Нещодавно вийшов її перший кліп на тогорічний хіт «Несмачний мед» українського інді-виконавця To Eternity.
Як прийшла до створення музичних відео
Інтуїтивно. Для мене музичне відео — це той самий фільм, тільки в стислому форматі. Ти так само пишеш сценарій, малюєш розкадровки, вигадуєш образи й сюжетні лінії, не витрачаючи при цьому роки. Торік я почала писати тритменти (режисерське бачення відеороботи, — ред.), сценарії та відправляти артистам. Зрештою вийшла на Даніеля (To Eternity). По факту це був мій дебютний проєкт як режисерки.
Про режисерські роботи, що вплинули на творчість
Тут, я думаю прослідковується те, що мені певний час подобався стиль Веса Андерсона, а ще Девіда Лінча у плані його мислення і підходу до творчості. На кліп «Несмачний мед» надихнув Андерсон, фільм «Французький вісник».
Про найважче при створенні першого кліпу
Найтяжче було зібрати команду, бо це був майже безбюджетний перший проєкт і мені потрібно було захопити всіх ідеєю, щоб люди вклали свій час. Я сама шукала локацію, команду, збирала танцюристів. Памʼятаю, як лишалося кілька днів до зйомок, а у нас ще не був повністю затверджений акторський склад. За декілька тижнів до зйомок Даніелю підвернулась можливість поїхати в Штати, тому головним актором кліпу був композитор і співзасновник гурту, а для Даніеля була створена окрема сюжетна лінія, яку ми знімали дистанційно.
Євгеній Головатенко
Євгеній разом із Євгеном Красулею раніше знімали комерційні ролики для популярних брендів. Робота для рок-гурту O.Torvald на пісню «Дихай» стала дебютом творчого дуету в створенні музичного відео. Про перший досвід у кліпмейкінгу ми запитали Євгенія Головатенка.
Як прийшов до створення музичних відео
Я не те щоб прийшов, я знав, що рано чи пізно захочу спробувати себе в музичних відео. Я ріс та дорослішав на фоні ввімкненого MTV та A-One по телику. Давно займаюсь режисурою і продюсуванням комерційних робіт, і так само дуже давно хотів зняти музичне відео, але зірки не сходилися — в цьому рівнянні дуже багато компонентів. Нарешті все зійшлося, і цей кліп ми знімали в режисерському дуеті з моїм добрим другом Євгеном Красулею, що теж давно займається комерцією.
Про режисерські роботи, що вплинули на творчість
Список величезний, усіх і не згадаю. Конкретно в цьому проєкті є вплив Зака Снайдера, режисерського дуету Деніелс, Девіда Фінчера. Чомусь ще я придумував цю історію з думкою про кліп Song To Say Goodbye — Placebo. Між цими роботами зв’язку немає, але чомусь час від часу остання спадала мені на думку.
Про найважче при створенні першого кліпу
Дивитися, як Женя Галич лежав у медхалатику за температури повітря на вулиці +5°C у декорації, побудованій у відкритому басейні, куди заливали воду з гідранта температурою ще на пару градусів менше, під крики Галича: «В окопі зимою було тепліше!». Ну, і ще був момент, коли я прийшов до акторів і сказав Ані Чабак, що грала медсестру, що зараз треба буде впасти в воду. Я спеціально їй заздалегідь не казав. Вона найкраща — все зробила з першого дубля.
Дивіться також епізод документального серіалу СПАЛАХ про нові українські кліпи.
Дивіться також епізод документального серіалу СПАЛАХ про нові українські кліпи.